Luco, jdeš hrát?
Pojď sem.
Luca!
Kam jdeš?
Pomoci jim.
Jak? Jsi příliš malý!
Musíš být velký a silný.
Jdeme, děti! Pořiďte si věci.
Pojďme se rozloučit s tátou.
Luca!
Kde je Luca?
Oblékl se a vyšel ven.
Pokaždé, když odejdu, uteče a schová se.
Uvidíme se za pár týdnů, děti.
Tatínek...
Luca!
Co bude doktor dělat zítra?
Jen musí Lucovi zkontrolovat zuby.
Dobrou noc.
Mami, proč nepolíbíš Lucu dobrou noc i tobě?
Protože byl dnes zlobivý.
Víš, že ses dnes choval špatně, ne?
Ano.
baba...
Babo, slyšíš to?
Máma...
Nemůžu spát.
Já také ne. Pojď sem.
Pojď sem.
Děkuji, Flores. Pojď vpřed. Blíže.
Velmi dobré pro externího kandidáta.
Proč jsi tu nikdy nestudoval?
Žil jsem dlouho v zahraničí s mojí rodinou.
Vidím, že jsi vždy dosáhl vynikající známky.
Mohl bys nám zahrát něco jiného? Například...
Tento kousek si můžete prohlédnout.
Zatraceně mrzne!
Na tohle počasí si nikdy nezvyknu.
Budeš, uvidíš.
Tady je.
Poznáte to podle toho, jak z toho vyleze kolo, že nerozumí jazzu.
Co? Nech mě mluvit.
Je to rozmazlený spratek!
Co můžeme ztratit? Je to ztráta času.
Ahoj.
Jsem Raffaele. Alessandro.
Slyšeli jsme, že hraješ u zkoušky...
Jsi skvělý.
Každopádně my... Jsme na jazz a zajímalo nás to
pokud byste měli zájem hrát s námi.
Nevím, nikdy jsem jazz nehrál.
No, možná bychom měli jít...
Počkejte. Je to škoda, má pěkný šmrnc.
Dobře, ale...
co můžeme dělat dotykem? Hrát Bacha? Církevní hudba?
Počkej chvilku, uvidíme... Promiň.
Jen vyzkoušení... Uvidíme jaký efekt má na sobě skutečný jazz.
Bud Powell.
Dobře, dejte nám vědět, co si myslíte.
Jste fantastický.
Skutečný génius!
Pablo?
Já... Trochu chaotické, ne?
Co myslíš, tati?
Nerad bych... abys zabloudil příliš daleko z klasické hudby.
V tom mohu vždy pokračovat.
Ale mám rád jazz.
Luco, to je africká věc opravdu nutné?
Luk, šípy... Ano...
Pokračuj! Snadno to udělá. Je to přes?
takhle trochu víc. Tam.
Položme to.
Ach jo!
Tohle tam může jít. Dejme si pauzu.
Máš nějaké cigarety? Ne...
Promiňte! Moje chyba.
já začnu.
Skvělý!
Dobrou chuť.
Ahoj? Ahoj dobré ráno.
Ano, samozřejmě... můžeme udělat asi deset čísel.
Když?
Jo díky. Sbohem.
Ahoj, díky.
Studna?
Je to dobré.
kdo byl na telefonu?
Ti kluci z "La Rosa".
Slyšeli kazetu a líbila se jim.
Význam...
Jsi volný 15., že?
Hrajeme živě!
Chladný!
Je tu velký dav, kluci!
Místo je přeplněné. Zabijí nás.
Mohl bych použít velký spliff. Přeji si!
Jsi na.
Přesunout!
Slyšel jsi, jak hraje?
Bohužel je moc hezký, ale nemůžeš mít všechno.
Co je to za pitomce!
Hej, požádali jsme tě o vodku,
máš hlavu v oblacích?
Promiňte.
Výborně!
Byli jste opravdu skvělí.
Můj bože! Máš způsob, jak hrát...
Pojďme si připít na trojici. Jít na to!
Musíš taky pít. Ne, jen jsem ti přišel přinést tohle.
Co je to? Já vím, já vím, co to je.
Ano! Skutečné peníze.
Náš první mzdový balíček!
Je to tam všechno? Ano, vše je zde.
Šli jsme dolů dobře. Nejsme žádní mrtví!
Je to tady! Je tu recenze!
Recenze v celostátním tisku!
"Senzační výkon od zvaného tria!"
Luca! „Slibný debut v La Rosa“ .
"Zralé, vynikající trio!"
Cinzia, pomoz mi. Jsem fakt v prdeli.
Slyšel jsi? Dnes večer, Marto.
Dnes večer nebo nikdy. Chápu to.
Sbohem. Ahoj, díky.
No... Sakra! Hovno!
Nezačne to!
Nezačne to.
Chceš, abych to zkusil?
Ne, nech toho. Je to mrtvé.
Jestli chceš, Doprovodím tě na autobusovou zastávku.
V tuto hodinu nejezdí žádné autobusy.
Pojďme hledat taxi.
Není to motorka?
Že? Ano to je moje.
Copak tě to nenapadlo? abys mě svezl?
Pojďme domů. co?
Pojďme domů.
Jsi nádherná!
Promiňte.
Donutil jsi mě skočit.
Pokračovat.
Je to pro vás... Právě jsem to vychrlil.
Počkej na mě!
Řekni to.
Řekni to!
Miluji tě?
Ne s otazníkem, řekni to pořádně.
Miluji tě...
Co? Miluji tě.
Na co ti umřela máma?
Nádor. Pojďme tam nahoru.
Co mě rozčiluje, je...
Nepamatuji si o ní skoro nic.
Prostě opakující se situace.
Byli jsme v Africe, na této nekonečné pláži.
Bylo to krásné: moře, čistá voda.
Hrál jsem míč s Babou a hodiny nás pozorovala.
Skoro pořád nosila šátek na její hlavě
a sluneční brýle ve stylu 50. let
se zahnutými rohy.
Co je špatně?
Nic.
Co se děje? Studna?
Hrajete si sami, já...
Význam?
Obvykle tě mám opravdu rád,
ale když tě slyším hrát takhle, Nenávidím vás oba.
Co je za problém?
Hrajeme jazz, je to volné.
Loose je jedna věc, hrát v izolaci je něco jiného.
Dobře, řekněme, že to tady končí.
Já a Raffaele už jsme na to přišli!
Co?
Teď, když po tobě všichni jdou, chystáš se nás vyhodit.
Vůbec tě nevyhazuji, Jen to říkám
každý z nás hraje izolovaně.
Proč jsi nám to neřekl? ty hraješ s Massimem Urbanim?
Právě mi volal, nechtěl jsem vystrčit nosy z kloubu.
Mýlil jsem se, měl jsem ti říct, ale není to jako...
Do prdele!
Lello?
Zapomeň na to, Luco.
Hrajte sami.
Dát si pauzu.
Musíš tolik cvičit?
Váhy každý den celé hodiny?
Ano, musím se učit.
Protože... Jsme tu hodinu
a ty jsi nám neřekl ani slovo. Promiňte.
Nechám se nasát šupinami.
Všechno zapomínám.
Promiň, prostě jsem zapomněl.
Je něco špatně?
Ne.
Tohle dítě nekouří ani nepije.
Žádné drogy, dokonce ani ten zvláštní kloub.
Nevím, jak sakra hraje tak dobře! Luca Flores!
Luca.
Kde jsi byl?
Padova.
Jak se máte?
Toto balení je velmi zvláštní, protože...
Panama je obvykle... Ahoj tati.
Tady jsem. Studna!
Kolik je Vám let? 2000?
Ano. Ale ve skutečnosti se dnes cítím o něco mladší.
Dobrý den, Luca. Ahoj.
Můj dárek.
Atlas. Báječné!
Je to staré školní vydání.
Úžasné. Má dokonce i Belgické Kongo.
Je to skvělé, díky!
Myslel jsem, že tě to vrátí do té doby
ani ty jsi nesnil o cestování tolik, jako jsi to ve skutečnosti udělal.
Ano, je to krásné. Dík!
Taky jsem si myslel, že to není tvoje chyba, když už nejsme rodina.
Co?
Podáš mi víno, prosím?
Tady, tati.
Jen jsem řekl, že to není tatínkova chyba jestli už nejsme rodina.
Kdybychom se viděli jen...
v době prázdnin... o Vánocích, narozeniny a to je vše.
Je to chyba atlasů,
ze světa, který je příliš velký.
O čem to mluvíš?
Nemluv tak, vypadáš jako blázen.
Dobře, pojď...
Co jsi říkal?
Opravdu vypadám jako blázen?
Odpusť mi. Omlouvám se. Odpusť mi.
Proč nemůžeme jít s Pablom a Heidi?
Chodí do školy starší děti. V Londýně.
Jdeš se mnou tvoje teta je v itálii
a pak do Portugalska.
Chtěl bych hrát na klavír.
Právě jsi se vrátil. Navíc je neděle.
Přišel jsem za tátou a my...
měl malou hádku.
O důvod víc... abychom byli spolu, ne?
Musím ti něco říct.
Volali mi kvůli prohlídce. V Evropě.
Poměrně dlouhý. Počínaje Římem.
Skvělý.
Kdo s?
Chet Baker.
SZO? Chet Baker.
Chet Baker...
Jsi šťastný?
uvědomuješ si? Ne, nechceš.
Luco, co se děje?
Bojím se, že se zblázním.
Pořád se mi dějí věci... divné věci.
Opouštím své tělo.
Musím to zkusit... ovládat.
Musím to ovládat dráty.
Bojím se, že se to stane mně před publikem.
Možná bys měl navštívit lékaře.
Žádné rovné bundy, Babo.
Samozřejmě že ne!
Slib mi.
Slib.
Pojď, jdeme.
baba...
Slib. Ubližuješ mi.
Slib! Ubližuješ mi.
Slib?
Dobře.
Cítil jsem, že se něco změnilo když jsem začal hrát...
Zůstáváš nebo hned odcházíš?
Dnes večer jsme v Leghornu, pak Janov na 3 týdny.
Právě jsem si přečetl váš horoskop.
Obvykle tomu nevěřím, ale...
.. tentokrát je to úplně přesné.
Co to říká?
Budete mít skvělé zprávy.
Jako co?
Za pár měsíců ty ani já ne už být sám.
Jsem těhotná.
Budeme mít dítě.
Jsi si jistý, že jsem otec?
Nebo je to ten chlap, který tě dělal smát se včera večer?
Jsi krutý...
Opravdu kruté.
Poslouchej, to je to, co uděláme... to je to, co uděláme.
To je to, co uděláme. Budeme se brát.
Vezmeme se, založíme rodinu. Založíme rodinu.
Pojďme mít dítě. Pojďme na to.
To je to, co uděláme, ano?
Dobře? Luco, měl jsem dítě.
Nosil jsem to v sobě.
Ale já s tebou nechci děti.
Proč?
Protože...
Protože se chci vrátit do stavu a normální člověk.
chtějí se vrátit do normálního života.
Rozumíte tomu slovu?
Normální.
Co se stalo Chetu Bakerovi?
Co?
TRAGlC DEATH OF JAZZ MAN CHET BAKER
Ano?
Luca! Pojď dovnitř!
Zůstat na večeři?
Proč stojíš ve tmě?
Vypnout to!
Co se stalo?
Zabil jsem Cheta Bakera. Je mrtvý.
Zabil jsem ho šupinami.
Co?
Byl jsem to já. Moje váhy ho k tomu dohnaly. Chet je mrtvý. Skočil z okna
Tlačím na něj svou stupnicí e moll. S tím zatraceným...
Zatracená stupnice e moll. Sakra!
Zatracená stupnice e moll!
Luco... Zatracené měřítko.
Proboha, Luca...
Kdo to řekne tátovi? Ha, Babo?
Kdo to teď řekne tátovi? Kdo mu to řekne?
Kdo to řekne tátovi?
Buď opatrný.
Zklidni se. Prosím přijď sem. Prosím prosím.
Chceš trochu vody? Zůstaň se mnou chvíli.
Luco, otevři!
Otevřít! Co děláš? Otevřít!
Luco, prosím!
Cinzia, tady Barbara. Luca je u mě.
Je ve špatném stavu. Pospěšte si, prosím!
Luco, otevři. To jsem já, Cinzia!
Otevři, prosím. Prosím, Luca.
Řekla ti baba o Chetovi?
Nikomu jsi nic neudělal.
Zabil jsem všechny.
Zabil jsem naši matku.
Luco, proč to říkáš? Proč to říkáš?
Neslyšíš, jak Baba pláče?
Zdá se vám to možné?
Pojď ven, pojď!
Prosím, Luca. baba...
Doktor doporučil ne Mluv s ním.
Za méně než minutu usne.
Dík.
Poslouchejte... kdo vám dal svolení přivést ho sem?
Okamžitě propusťte mého bratra!
Je nemocný, potřebuje pomoc.
Je mi to jedno, pusť ho ven!
Heidi...
Přivedl jsi ho sem, že?
Už jsi mu udělal dost.
Od té doby, co jsi ho opustil, se můj bratr rozpadl.
Není tomu tak.
Luca je nemocná.
Je nemocný, tati.
Mluvil jsem s psychiatrem.
Zítra ho vyšetří.
Jestli Luca chce, může mluvit o tom, jak se cítí.
Pokud ne, může jít domů.
Barbaro, odcházím.
Ne, Cinzia, prosím.
Co mu řeknu, až se probudí a ty tu nejsi?
Když mě chce, vždycky mě najde.
Probral se, už je docela stabilní.
Můžeme ho vidět?
Pouze jedna osoba. Vy rozhodujete kdo.
Táto...
Ne...
Půjdu.
Kde jsi byl?
V Miláně.
Vidíš, jaký chaos jsem způsobil?
Nemysli na to.
Kde jsou domácí filmy?
Co?
Domácí filmy. Kde jsou domácí filmy?
Ty, které táta zastřelil v Africe s mámou.
Pamatovat si?
Samozřejmě, že ano.
Pomáhal jsem mu dělat titulní karty
s kartonem a barevnými pery. Dvě titulní karty,
první: "Corallo Films present".
Druhý: "Konec".
Všichni mi říkají, že jsi velmi talentovaný hudebník.
Hudbě nerozumím, ale...
Nevím, vidím tě jako sólistu.
Jsme rodina sólistů.
Zajímalo by mě, jestli je to dobrá věc...
Co je špatně?
Neboj se, tati.
Nebojte se.
Hej, podívej, co jsem pro tebe našel.
Záznam se světem na něm.
Je to pro mě?
Samozřejmě.
Kdysi jsem to hrál jedním prstem. S mámou.
Jak ti mohu pomoci, Luco?
Nic, tati. Jsem v pořádku.
Jsem v pořádku.
Jen se potřebuji dostat z Florencie trochu.
Sbohem, doktore.
Uvidíme se zítra.
<dlouhá pláž
Cinzia!
„Drahá Cinzia, jsem v Africe.
Podívejte se na šipku, jsem tam a Už zase skládám! Luca."
Máma!
Ahoj?
Luca!
Musím tě zabít.
Luco, co to říkáš?
Děkuji.
Bude se mnou pár dní.
Dobrou noc.
Máma! Tatínek!
Díky, že jsi mi zavolal.
Kde je teď?
U táty pod sedativy.
Lékaři se rozhodli ho umístit spát celý týden.
Luca může zůstat se mnou kdykoli bude chtít, víš.
Cinzia, nevím proč...
Ale možná bude nejlepší, když on tě nevidí.
Proč? To říkají lékaři.
Říkají, že je s tebou složité pouto, já nevím
Promiň, Babo...
ale možná má složité pouto s vámi všemi.
Poslouchat... ..když opravdu nemůžu nic dělat,
ať ho aspoň uvidím.
Nemůžu.
Babo, naposledy! Prosím.
Pojďme.
Když jsi byl dítě, měli mlátil tě častěji!
Mám záludnou nemoc.
Ale je to nemoc, ne?
Půjde to, jak to přišlo, uvidíš.
Musíš začít znovu hrát.
Nevím...
Dělám!
Neříkal jsi, že máš nějaké nové věci?
Věci, které jsi napsal? Čísla, která jsi napsal v Africe.
Jsou to tihle?
Ano.
Jak dlouho před tou zatracenou rukou zpátky ve formě?
Minimálně tři měsíce.
Dobře...
za tři měsíce a den budete hrát pro publikum!
Kluci, jedeme dál.
Všechno je připraveno.
Luco, začneme, až budeš chtít. Kdy chceš.
Proč Dlouhý obličej?
Ukažte jim, jak dominujete to zasraný klavír!
Běž, Luca!
Jak se máte?
Lépe, dali mi šokovou terapii.
Chceš mě obejmout?
Promiňte...
Miluju tě, Luco.
jsem pryč. Sbohem.
Líbil se mi nápad hrát v plastovém dětském domečku.
Jako ten, který vidíte na hřištích.
Ale s publikem venku.
Mohou poslouchat, ale zvenčí.
Je to pěkný nápad.
Někdy bych tak chtěla žít i já.
Díky, že jsi mě přivedl.
Děkuješ mi?
Pusťte mě sem, půjdu pěšky zbytek cesty.
Sbohem.
Sbohem, sestřičko.
Natočíš to taky, prosím? Dobře.
<"Jak daleko můžete letět".>